Антонио Мачадо
Посвещение

Превод от испански: Александър Муратов, Атанас Далчев, 1978

chitanka.info

На Франсиско Хинер де лос Риос[1]

Когато си учителят отиде,

в оная утрин светлината

ми каза: „Става три дни,

откакто моят брат Франсиско се не труди.“

„Умря ли?“… „Знаем само,

че ни напусна по една пътека ясна

с поръка: — Помен ми сторете

със работа и със надежди.

Бъдете честни и добри, бъдете туй, което бях

сред вас: човек.

Живейте тук, животът продължава,

умрелите умират, сенките си отминават:

понася, който е останал, и живее, който е живял.

Звънете, наковални! Млъквайте, камбани!“

Към друга светлина по-чиста

замина братът светъл на зората,

на слънцето от работилниците будни,

безгрижният и весел старец на живота.

Приятели, носете

ковчега с тялото му в планината

към върховете сини

на гордата широка Гвадарама.

Там има урви и ровини

със борове зелени, дето пеят ветровете.

Сърцето му спокойно да почива

под някой дъб столетен,

в земя със мащерка, където пърхат

златисти пеперуди…

Там някога учителят мечта

за нова пролет във Испания.

Баеса, 15 февруари 1915

[1] Франсиско Хинер де лос Риос (1839 — 1915) — испански философ, писател и педагог. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.